I början av 2024 förväntade sig investerare att den amerikanska centralbanken skulle inleda en cykel av ränkesänkningar. Marknaderna jublande: Aktiekurserna steg och förväntningar på fyra eller till och med fem räntesänkningar prissattes.
Europa befann sig fortfarande i stort på osäker mark, inflationen var hög och Tyskland, EU:s tillväxtmotor, hade hamnat i recession. Intressenter hoppades att en tidig amerikansk räntesänkning skulle trigga samma i EU, vilket skulle bana väg för ökat spenderande och ge en språngbräda tillbaka till högre tillväxt.
Men en snabbspolning till nutiden och saker ser väldigt annorlunda ut. Den amerikanska ekonomins motståndskraft mot höga räntor har överraskat alla och som ett reslutat har inflationen förblivit stillastående. Upprepade varningar om högre räntor under längre tid från medlemmarna i Federal Reserve’s Open Market Committee (FOMC) har krossat de tidigare förväntningarna på en cykel av ränkesänkningar. Den tidigaste tidpunkten då FOMC förväntas sänka räntorna i USA är nu september, och då bara med 40% chans att det faktiskt sker. Det är mer sannolikt att vi bara kommer att se en enda ränkesänkning i år, först i november.
Bilden i EU har också förändrats drastiskt. Inflationen sjunker snabbt och är redan nära 2%-målet i många EU-länder. Samtidigt pekar nya ekonomiska indikatorer på ett förbättrat affärsklimat. Trycket på Europeiska centralbanken att sänka räntorna vid nästa möte (torsdag 6 juni) är enormt då marknaden definitivt förväntar sig en sänkning.
Vi har redan sett början på en divergens i styrräntor mellan Europa och USA, med centralbankssänkningar i Tjeckien, Ungern och Sverige. När ECB sedan följer efter kan de ekonomiska konsekvenserna bli stora, då euron som förväntas gå in i en period av ihållande svaghet jämtemot dollarn. Visst, det kan finnas vinster att göra med en friare ekonomisk politik, men som Mohammed El-Erian, tidigare VD för PIMCO, påpekar:
”En valutaförsvagning till följd av ökande ränteskillnader kommer sannolikt inte att kompenseras på något väsentligt sätt av europeisk framgång i att attrahera kapitalflöden från USA, vare sig det är direktinvesteringar eller portföljinvesteringar. Som sådan riskerar en alltför stor och ihållande divergens i räntor att försvaga europeiska valutor bortom den punkt där möjliga konkurrensfördelar kompenserar för kostnaderna för högre importerad inflation.”
Med de amerikanska valen som närmar sig är potentialen för en stark amerikansk dollar att bli en politisk fråga också hög – vilket ytterligare komplicerar situationen.
Medan de exakta ekonomiska konsekvenserna än så länge är osäkra, ser det ut som att EUR/USD är på väg mot en ihållande svaghet på medellång sikt.
Teknisk analys
I onsdags hade EUR/USD sin största “röda dag” sedan april. Efter att ha fallit under 1.0800-nivån under den tidiga europeiska sessionen, återhämtade sig paret sedan till 1.0820-nivån. Stillastående precis ovanför utbrottet av trendlinjen, förblir kortsiktiga utsikter för paret osäkra. Alla tre Exponentiella Glidande Medelvärden (EMAs) bekräftar denna brist på bias då priset kämpar för att hitta en riktning.
RSI speglade också nedgången, efter att ha fallit till 52 från över 60, vilket tyder på att det uppåtgående momentumet nu har avtagit.
Om de amerikanska siffrorna i eftermiddag visar på BNP-tillväxt kan dollarn återta tyglarna, med 200-dagars EMA vid 1.0800 som första nivå att bevaka, och under det, 1.0770, vilket korrelerar med Fibonacci 38,2%-nivån.
Ytterligare uppåtgående rörelser över 1.0900-nivån, senast sedd i mars 2024, kan innebära att EUR/USD går mot 1.0950 och bortom det, den psykologiska nivån på 1.1000.
Detta formulär använder sig av dubbelt opt-in. Du måste därför bekräfta din e-postadress innan du läggs till i maillistan.